Až do soboty jsem neměla odvahu kouknout se na předpověď počasí. Chtěla jsem prožít pjůr těšení a nestresovat se ničím. Ráno v den D, resp. ŠN (Šálku naživo), jsem se vzbudila po propršené noci a konečně mrkla na radar. Yes! Bude pod mrakem, chvilkami nás pošimrají paprsky, příjemných 26 stupňů, nula kapek. To se bude psát!
Cestou se mi vybila sluchátka a zjistila jsem, že kavárna, kde jsem se chtěla nastartovat cappuccinem, má zavřeno. Neva, říkala jsem si. Bude to skvělej den! Ne, bude to fantastickej den!
A byl. Děkuju za to. Je to přesně rok, co jsme s Pepou Šormem odstartovali pravidelná onlinová spisovatelská setkávání a pojmenovali je Pondělní šálek.
(Nechceš vědět, jaké další názvy byly ve hře.)
(Chceš, že jo. Prozradím o kousek níž.)
Právě na výročí online Šálků jsme se rozhodli uspořádat jeden poprvé NAŽIVO, spisovatelský den v Dendrologické zahradě v Průhonicích u Prahy. Bylo 13. července 2024 a sešlo se nás třináct plus my dva, šperkařka textů a spisovatelský & NLP kouč.
![](https://sperkarka-textu.cz/wp-content/uploads/2024/07/salek-nazivo-piseme-v-zahrade-700x368.jpg)
Jak se nám psalo v zahradě?
V altánku jsme si dali seznamovací zahřívačku, sdíleli v proměňujících se dvojicích své záměry a poznávali se nejen po autorské stránce.
V kruhu na louce pod stromy jsme si pak povídali o tom, co tvoříme a co si dnes přejeme v zahradě napsat. Pepa nás pozval k NLP aktivitám, hrám a meditaci, abychom si následné tři hodinky samostatného psaní užili ve flow, odhodili strachy z toho, jestli je naše tvorba dost dobrá, jestli my jsme dost dobří; tak aby zbyla jen radost z tvoření, z toho, že můžeme, z toho, že teď a tady máme čas, prostor a krásné prostředí k tomu, pokračovat v rozepsaném díle, dokončit ho, nebo začít nové; rozplánovat si marketing knihy nebo navrhnout strukturu.
Každý přišel na Šálek do zahrady s jiným záměrem i očekáváním. Dopadlo to takhle…
Milí, děkuji moc za tuto parádní inspirativní akci. Rozepsala mě, i když ne hned v zahradě, tak o pár hodin později, v noci, k ránu. Setkání naživo se stejně naladěnými lidmi ze spisovatelské skupinky cappuccinka v tak nádherném prostředí pod modrým nebem, naše vzájemné sdílení, tvůrčí jinakost nebo podobnost, vzájemná podpora a bezpečné prostředí, báječné nlp hrátky – to vše zase probudilo mého vnitřního psavce. Děkuji a těším se zase příště na rozzářené oči mých známých literárních přátel a také na nová přátelství v rámci skupinky. Bylo to super!
– Natali Vrzáková
Vzájemné souznění, naladění, rozproudění energie a tvůrčího procesu, bezpečný prostor, čas pro sebe. Pozorování, jak přibývají věty, slova, mraky na obloze, motýlí třepotání. A pak sdílení v kruhu, v zamyšlení, zahloubání, překvapení i smíchu. V příbězích ukrytá jedinečnost každého z nás, a přesto tolik propojení, jako pestrá mozaika jednoho celku.
– Marci Fialová
Děkuji za vytvoření takové příležitosti – potkat se s vámi a potkat se také s jinými tvůrčími lidmi. Již to samo pro mne bylo přínosné. Dostat se do podpůrné, a přitom tvůrčí atmosféry, to vše posíleno Pepovou NLP rozcvičkou, mi pomohlo se znovu a hlouběji se spojit s mými vlastními tvůrčími proudy. Vlilo to do mne jakýsi vnitřní klid. Klid, že mohu ve svém vlastním tempu tvořit, i když zároveň jsem dostala impuls nečekat a doopravdy dotvořit vše, co mám rozepsané. Nečekat již na nic. Je to zralé. Právě teď.
– Lenka Palatová
Po třech hodinách psaní (nebo částečného psaní a konzultací, jak kdo potřeboval), jsme se znovu sešli v kruhu, sdíleli, jestli a jak se nám podařilo naplnit záměr, a přečetli si úryvky textů, které v zahradě vznikly.
![salek nazivo psani v zahrade](https://sperkarka-textu.cz/wp-content/uploads/2024/07/salek-nazivo-psani-v-zahrade-700x368.jpg)
Jaký způsob psaní je nej?
Říká se, že psaní je osamělá činnost. Můžeš a nemusíš tomu uvěřit a přijmout to za své. Z mého pohledu a zkušenosti: pro někoho je a pro někoho není; někdy je a někdy není. Stejně jako se liší tvůrčí procesy různých autorů (někdo píše podle struktury, někdo netuší, co se stane v příští kapitole, natož jak jeho kniha skončí; někdo trochu tuší a teprve během procesu dostane chuť vytvořit si strukturu; někdo to má s každou knihou jinak), liší se i jejich přístup k samotnému psaní.
Pro někoho je psaní boj. Pro někoho radost. Pro někoho osamělá činnost a vyhovuje mu to tak. Někdo se schází s ostatními autory a podporují se navzájem.
To děláme i my na Šálku. A ne náhodou ho organizuje šperkařka textů, kterou baví psát intuitivně, a Pepa the kouč, který bez struktury nedá ani ránu. :) Víme a respektujeme, že každý autor to má jinak. Netlačíme tě do jediné cesty. Podpoříme tě v tom, ať si najdeš tu svou, ve které ti je nejlíp, ve které ti psaní plyne.
Zrození Šálku
Slíbila jsem, že prozradím, jaká crazy pojmenování nám plula hlavou, než se zrodil Šálek.
Název měl původně vycházet z názvu skupiny Spisovatelské cappuccino (pokud neznáš, ve zkratce je to takový jednorožec mezi facebookovými skupinami, kde panuje podpůrná atmosféra a kde můžeš sdílet své dílo, myšlenky i nápady bez obav z drsné kritiky, výsměchu, nebo dokonce hejtů). Virtuální dveře spisovatelských Zoom setkání jsou otevřené právě členům cappuccina, je pro nás důležité udržet bezpečné a přátelské prostředí.
Takže jak naše setkávání pojmenujeme? Cappuccino GRANDE? Cappuccino GOLD? To se mi líbilo: zlatá barva prý symbolizuje kreativitu, inspiraci, lásku, moudrost, intuici. Jenže pak jsme si vzpomněli na Tchibo GOLD. Tinder GOLD. Tak ne. Zlato je ze hry, dál!
A co takhle KEMP? Pohoda v kruhu u ohně. Sejdeme se večer v kempu. Večer kempíme na Zoomu. K jako komunita, E jako energie, P jako Pepa, M jako Marťa. Znamení?! Ne. Dál.
Nechali jsme to zrát. U dalšího kafe jsme se shodli, že to chceme celé pojmout minimalisticky. Netvořit uzavřený klub ani skupinu oddělenou od cappuccina. Lákala nás jednoduchost. A pak se objevilo slovo šálek. Plulo kolem mě často v různých souvislostech. Když propaguju spisovatelský online festival Kafe s múzou, ráda používám spojení: přijď na šálek spisovatelského souznění. Zároveň mám v Plzni oblíbenou kavárnu, která se jmenuje Šálek a špunt. Šálek. Cappuccino. Jednoduchost. Pepa se mnou šálko-nadšení sdílel – a bylo rozhodnuto. Zrodil se Pondělní šálek na Zoomu. A existuje už rok. Ou jé!
Sdílení, autorské čtení a trénink sebepropagace
Jak to na Šálcích chodí? Měsíčně pořádáme dvě setkání. Na tom prvním všichni postupně sdílíme své aktuální tvůrčí trable i radosti, nahlas si pojmenuješ překážky, které ti brání v psaní. Dáváme si zpětnou vazbu a závazky do příště. Jsme pro tebe s Pepou takový něžný bič.
Máš možnost (ne povinnost) si své téma s Pepou vykoučovat. Věříme, že často nepotřebuješ rady ostatních, ale odpověď na cokoli, co právě řešíš, máš uvnitř sebe.
Na příštím Šálku o dva týdny později si navzájem čteme svá díla. Můžeš přečíst třeba jen odstavec nebo krátký úryvek, který sis dal(a) minule jako závazek. Na rozdíl od sdílecího setkání tohle nahráváme a tvoříme z něj pak video ochutnávku, kterou pošleme do světa. Takhle jsme si to užili v květnu a červnu 2024:
Říkáš si, že by to pro tebe byl až moc velký výstup z komfortní ulitky? Naprosto chápu! Na druhou stranu, pokud toužíš vydat knížku nebo víc knížek, pravděpodobně se autorským čtením nevyhneš. Na Šálku máš možnost vyzkoušet si ho v malé partě podporujících duší, nanečisto, v bezpečném prostředí. A co trénuješ, v tom se zlepšuješ.
Pokud budeš chtít, můžeme ti dát k tvé ukázce zpětnou vazbu, ale není to primární účel setkání. Za mnohem důležitější považuju zatleskat si, ocenit tvou odvahu. A tou odvahou nemyslím absenci strachu. Naopak. Odvaha pro mě je, jít do akce i se strachem.
Taky to tak mívám. A vím, že postupně bude opadávat, odlupovat se a nahradí ho (pomalu, ale jistě) rostoucí autorské sebevědomí. Které bývá ze začátku křehoučké a jakákoli, byť dobře míněná a konstruktivní kritika ho může – třeba i nechtěně – zlomit. Na Šálku vždycky získáš podporu a povzbuzení. Jedeme v tom spolu a fandíme si.
Stav se na Šálek i ty. Rádi tě poznáme
Termíny budoucích online Šálků i video ochutnávky těch minulých najdeš tady.
Láká tě spíš Šálek NAŽIVO aka psaní v zahradě? Buď ve střehu ve skupině Spisovatelské cappuccino. Těšíme se na tebe!